Jak výrobci elektroniky objevili tajemství luxusu | Kapitola 3
Seznam kapitol
Víte, jak vznikl Archimédův zákon? Syrakuský panovník Hieron II. pojal podezření, že zlatník pančoval zlato v královské koruně stříbrem či mědí. Archimedes měl přijít na to, jak zjistit, zda je opravdu zhotovená z ryzího zlata. U Apple Watch podezření z pančování zlata nemáme, Apple se svým kompozitem snižujícím objem zlata zcela otevřeně chlubí.
Ve skutečnosti je to ještě horší. Úplně nejbáječnější test, který jsem četl, se týkal luxusního vína. Vína různé kvality a stáří byla předkládána spotřebitelům, kteří je měli senzoricky hodnotit a seřadit od nejlepšího po nejhorší. V okamžiku, kdy nevěděli, které víno co stojí, byl výsledek uspořádání spíše náhodný s tím, že nezřídka bylo jako chuťově nejlepší označeno to víno, které bylo levné. Když byly k jednotlivým vzorkům přidány náhodně cenovky, začala jako nejlepší vycházet vína označená jako nejdražší (nezávisle na tom, jaká byla jejich skutečná cena).
Zkrátka a dobře – máme rádi pohádky. Chleba s máslem přijde děcku chutnější, když mu na něj něco namalujeme. A jedna velmi dobrá pohádka je ta, kterou popisuje cenovka zboží. Nezřídka stačí sama, kupující si k ní pěkný příběh domyslí sám. Luxus je jenom o percepci zákazníka, nic jiného v tom nehraje roli. Těsně po revoluci jezdili postkomunističtí národové „do tej Prahy na toho mekdonalda“ téměř v duchu rodinného výletu či náboženské pouti, protože tehdy vyšlo jídlo u McDonalds dobře na dvojnásobek až trojnásobek běžné ceny večeře. Od těch dob se ceny proti sobě poněkud normalizovaly a dnes už tento bufet nikdo za chrám západního konzumního luxusu nepovažuje.
![Jak výrobci elektroniky objevili tajemství luxusu](https://storage.googleapis.com/pctuning-cz/media/images/8x2t79hlycrlqpz60cd7c2ee4fd6944944747.jpg)
Elektronika si prošla v 70. a 80. letech procesem, který by se dal popsat jako „pád a vzestup“. Ze zboží drahého a exkluzivního došlo k masivnímu propadu cen a tedy ke zlidovění elektroniky. Počítač, který byl v 60. letech dostupný jen pro profesionály a v 70. letech pro nadšence, se díky firmám jako Sinclair a Commodore změnil na spotřební zboží, které mohlo k Vánocům dostat každé děcko západního civilizovaného světa.
Hon na snižování ceny měl ten nepříjemný důsledek, že došlo k poklesu výnosů, což řada výrobců nepřežila. To vedlo k etablování diverzifikovaného produktového portfolia: „Prémiových produktů“ pro náročné a pro nadšence, „value“ produktů pro normální uživatele a „budget“, tedy nepříliš kvalitních kusů stavěných jenom s ohledem na cenu. Nutno říci, že „prémiový produkt“ není to samé co produkt luxusní. Pracovní stanice osazená nejvýkonnějším procesorem a doplněná nejvyšším možným objemem paměti může být docela racionální volba v případě, že se třeba živíte zpracováváním videa. Toto označení pouze znamená, že si za nejvyšší konfiguraci docela připlatíte oproti té s nejrozumnějším poměrem cena / výkon. Zaplatíte víc prostě proto, že to potřebujete a jako profesionál si to můžete dovolit.