Úvaha: Devět manažerských lekcí Steva Jobse
Seznam kapitol
Po smrti Steva Jobse se objevila kopa článků o tom, co znamenal, co udělal, jaký byl. Zajímavější jsou ale články s osobními zkušenostmi těch, kteří s ním pracovali, a o zásadách, které jim vštěpoval. Jeden z nejlepších textů je od Sachina Argawala: Osm manažerských lekcí, které jsem získal, když jsem pracoval pro Steva Jobse.
Volně řečeno, řada z nich mi připadá v kontextu Applu poněkud těžko uvěřitelná, i když obecně dávají smysl. Podívejme se na tyto zásady – a pozor, nejde o zásady Jobse samotného, ale ty, které si odnesl jeho pracovník. I tak jsou ale velmi zajímavé.
![Úvaha: Devět manažerských lekcí Steva Jobse](https://storage.googleapis.com/pctuning-cz/media/images/ellu6i7yucl4ll860cde90c3f73e016038025.jpg)
Něco podobného říká Google – a v jejich případě je to možná pravda, technici tam byli vždy důležitější než manažeři. Je ale otázkou, zda je to rozumné obecně. Společnost řízená inženýry mívá ve zvyku dopouštět se mnoha chyb – pouští se do vývoje nákladných produktů, které nikdo nepotřebuje, nenechá se svazovat drobnostmi, jako že výrobek bude moc drahý, nebo pro něj jednoduše neuzrál čas. Mají také roztomilý zvyk „neustávat v rozvoji produktu“, což v praxi znamená, že produkt je stále rozvrtaný, nedokončený a pokud někdo zpanikaří a řekne, že už se to fakt musí vydat, skončí to na trhu nedodělané.
I Google je akcionáři občas kritizován za to, že se pouští do pochybných projektů, jako byl Google Wave nebo Google Lively, či dokonce do činností, které jsou zcela mimo jeho core business, jako samořídící auta.
Apple k takovým podnikům určitě nepatřil. Steve Jobs totiž nebyl žádný inženýr, ale velmi hardcore marketingově orientovaný manažer, který navíc neměl příliš rád odpor. Historky o tom, jak volal novinářům, kteří ho kritizovali a „vysvětloval jim, co nepochopili“, to ilustrují docela dobře. Jobs nebyl žádný „yes man“, což bylo koneckonců dobře, protože s měkčím přístupem by Apple asi nezachránil.
![Úvaha: Devět manažerských lekcí Steva Jobse](https://storage.googleapis.com/pctuning-cz/media/images/6hboglc1yocarmz60cde90cc4c0e829275778.jpg)
zdroj: warnerbros.com
Produkty Apple jsou navíc zcela jednoznačně „neinženýrské“ – pokud se chcete podívat na „inženýrský“ produkt, podívejte se na starší věci od Hewlett-Packard nebo nově na Android. Mraky funkcí, u kterých není zcela jasné, k čemu jsou dobré, designové a ovládací nesladění (protože technici si radši pojedou každý na své části samostatně, než aby se dohodli, jak to má nakonec celé vypadat), ovládání ve stylu IQ testu. A samozřejmě mraky chyb, protože „to jsou jenom chyby a to se časem opraví“. Technik má dalekosáhlé vize, vidí ve vzduchu chvějící se obraz dokonalého celku, ke kterému se dopracuje asi tak za pět generací zařízení – a to je pro něj vždy důležitější, než vypilovat aktuální verzi výrobku.
Tohle Jobs odmítal a víceméně se mu to dařilo ukočírovat – až na MobileMe, s jehož funkčností Apple válčilo roky, a iTunes, které představují ten nejhorší kus softwaru, který jsem za poslední roky viděl (a jehož překombinovanost patrně souvisí s licenční politikou).
Tvrzení má pravdu v tom, že není obecně příliš dobré, aby technologické firmy řídili obecní manažeři s obecně manažerským vzděláním – většinou jim to nejde, nechápou problematiku technologií, nemají u podřízených respekt a stanou se cílem vtipů o „jehlanovlasém šéfovi“ z Dilberta. Něco na tom je, nejlepší šéfové, které jsem měl, měli také technologický, ne „obchodní“ základ.